Det kan da ikke passe.
- Marielle sagde, det var smukt. - Her er det altså.
- Mine forældre kender dig bare ikke. - Jo, de gør.
Det er derfor, de er imod ægteskabet.
- Hvordan kan hun bo sådan et sted? - Det er vel midlertidigt.
Charles har da penge nok.
- Nu har vi Andre. - De får nyt skyts.
Vi må gøre os klar. Mine forældre kan være her hvert øjeblik.
Lad nu være.
Tre etager.
- Marielle! Så er vi her. - Øjeblik, far. Vi kommer nu.
- Far! - Nu kommer mormor og morfar.
Hej, mor.
Hej, far.
Bonjour, mormor og morfar Johnson.
Vi tog os lige en middagslur.
Det er And re.
Andre...
Du er vel nok bedårende.
Marielle...
- Er han ikke stor af sin alder? - Tak.
- Hvor skal vi gå ud at spise? - Jeg laver mad. Der er rarere her.
- Jeg er blevet god til at lave mad. - Det lyder dejligt.
Men du skal forkæles lidt. I morgen tager din mor dig med i butikker.
- Drikker Charles altid så meget? - Han var anspændt.
Mine venner siger, han forlod USA på grund af en skandale.
Hvorfor bringer du det på bane igen?
En mand som Charles er farlig.
Han er anderledes. Det er noget andet end farlig.
- Sig til vennerne, at jeg er lykkelig. - De ved ikke, at du er gift.
Du ville ikke have det offentliggjort. Du var ligeglad med formaliteterne.
- Skammer du dig så meget over mig? - Jeg tænker på din fremtid.
Fattigdom er romantisk, når man er 21 . Charmen forsvinder, når man er 30.
Du får lettere ved at vende hjem uden et ægteskab i bagagen.
Jeg elsker Charles. Går det ikke forud for dine venners holdninger?
- Gudskelov, de er taget af sted. - De skal nok slå sig til tåls med det.
Når bare du tror på mig.
Lov mig aldrig at lade dem komme imellem os.
Intet kan skille os ad.
Mor.
- Jeg putter ham. - Jeg læser "Snedronningen" for ham.
Det er et af mine yndlingseventyr.
På den måde undslap snekongen og snedronningen den onde troldmand.
- Du gik glip af det bedste, lille fyr. - Hvad er det bedste?
De levede lykkeligt til deres dages ende...
Hvad siger du til at tage til Schweiz?
Jeg tror, jeg elsker dig.
SCHWEIZ
Det er snyd.
- Kom så. - Den var svær.
- Goddag. - Bliv her, Andre.
Bliv der, kanin.
Jeg er madame Ganous, Deres nabo. Er Deres mand hjemme?
Nej, han er ude at købe ind. Kan jeg hjælpe Dem?
Min bil kan ikke starte...
- Bliver De her resten af sæsonen? - Nej, kun et par uger.
Lad Deres søn komme over og lege. Min datter bliver fire til januar.
Andre! Kom her. Vi skal ikke lege gemme nu.
Hvor er du? Andre?
Andre!
Hvor er du?
Hjælp!
Jeg holder dig varm.
- Hvad skete der? - Jeg kiggede væk et øjeblik.
- Jeg tænkte mig ikke om. - Du skulle holde øje med ham!
- Hvordan kunne du gøre det? - Det var ikke med vilje.
Det får vi ham ikke tilbage af!
Nej!
Du må forstå, at du ikke er ansvarlig for dine forældres død.
Min far døde af et hjerteanfald oven på børskrakket, -
- og min mor kunne ikke leve uden ham.
- Du er ikke skyld i din søns død. - Det var en ulykke.
Tror du virkelig på det, Marielle?
Hvordan kan jeg andet? De har prøvet at overbevise mig om det i to år.
Jeg er parat til at møde verden udenfor.
Charles vil se dig, før du bliver udskrevet.
Måske er det bedst at se ham her, hvor vi kan observere det på afstand.
I må nå til forståelse. Her er du i det mindste i sikkerhed.
Udmærket.
Du aner ikke, hvor ked af det jeg er.
- Mener du stadig, det var min skyld? - Nej. Jeg mente ikke det, jeg sagde.
- Kan du nogensinde tilgive mig? - Ja, men jeg tilgiver aldrig mig selv.
Det skal du, Marielle. Jeg elsker dig stadig.
Jeg elsker også dig.
- Vi begynder på en frisk. - Jeg tager tilbage til New York.
- Du skylder mig en chance til. - Jeg skylder dig ikke noget.
- Men vi elsker jo stadig hinanden. - Du minder mig for meget om Andre.
Jeg holder aldrig op med at elske dig.
Ingen maskinskrivning? Ingen stenografi?
Jeg er meget lærenem.
Det er der hundredvis af raske unge mandlige forsørgere, der også er.
INGEN SPOR I SAGEN OM LINDBERGH-BABYEN
Han venter at få det i dag. Det skal jeg nok.
Jeg beder ham ringe. Venter mr. Patterson Dem?
Nej, men han kendte min far, Edward Johnson...
- Jeg er Malcolm Patterson. - Marielle. De kendte vist min far.
Ed Johnson. Vil De renskrive det inden mødet?
Ingen opringninger. Kom indenfor.
Nå, De er Marielle.
- Det var trist med Deres forældre. - Tak. Her er mit cv.
- Sid ned. - Tak.
Jeg tænkte, at De kender nogen, der har brug for en sekretær.
De kan mere end det.
De kan male. De har studeret kunsthistorie.
De taler vel perfekt fransk.
- Sprechen Sie deutsch? - Ein Bisschen.
Jeg har gået på universitetet i Heidelberg.
Jeg gør i stål og shipping, men jeg er også kunstsamler.
Kunne De tænke Dem at katalogisere min kunstsamling?
Med største fornøjelse.
Godt.
Forsigtig med det maleri.
- Det havde jeg med fra Tyskland. - Det er uhyggeligt.
- Samler De også på moderne kunst? - Nej.
Jeg vil se verden skildret som smuk, ikke forvansket og grim.
- Skønhed er ikke det samme for alle. - De har stærke holdninger.
De bliver svær at lære op. Kan vi begynde i aften?
Det er desværre bare en fundraising.
Tænk ikke på påklædningen. Det er ordnet. Ingen indvendinger.
De har ret. Det er uhyggeligt.
En skilling? Hvad som helst, sir.
- Ring i morgen, så får De arbejde. - Hvor er det pænt af Dem.
Jeg overlevede Depressionen. Jeg føler med dem, der ikke gjorde.
- Tak for den dejlige frokost. - Friske roser.
Den er smuk. Tak.
De er smuk, når De smiler. Det skal jeg få Dem til lidt oftere.
- Måske burde jeg ikke spørge nu. - Jeg kan godt arbejde i morgen.
- Vil du gifte dig med mig? - Vi har knap kendt hinanden et år.
Vent, til du har hørt, hvad jeg har at sige.
Jeg lover at sørge for dig, så længe jeg lever.
Du kender mig slet ikke. Min fortid er indviklet og...
Vi har alle en fortid. Du er kun 24, så din er nok mere tilforladelig end min.
- Jeg har været gift to gange før. - Fortiden påvirker nutiden.
Man skal ikke gå og ruge over fortiden.
Jeg ved, du har haft det svært. Dine forældres død, din økonomi...
Med vores ægteskab starter vi på en frisk.
- Tror du, man kan glemme fortiden? - Det ved jeg.
Lad mig lære dig hvordan. Sig ja.
Gør mig til verdens lykkeligste mand.
Hvis vi er så heldige at få børn, vil jeg være dig evigt taknemmelig.
Hvad nu, hvis der ikke kommer børn?
Så vil der stadig være dig og mig.
Det er ikke rimeligt over for dig.
- Jeg holder af dig, og... - Marielle, vi har brug for hinanden.
Vi vil både være venner og elskende.
Vi har mere til fælles end de fleste par.
Sig ja.
ROM
Hvor er du smuk.
Rejs dig op, så jeg kan se dig.
Du har været så god mod mig. Jeg vil give dig alt.
Det kommer du også til.
Hvis min drøm går i opfyldelse, skænker du mig en søn.
Men jeg vil ikke presse dig.
Jeg vil gøre dig lykkelig.
Haverford, Patrick, Edith, Molly og Hilda. Det er min hustru.
Hun er nu husets frue, -
- og jeg er sikker på, I får hende til at føle sig hjemme.
Ingen mælk. Vil du forklare dem, at det ikke må ske igen?
Jeg er ikke vant til at give ordrer.
Det skal du nok klare, skat.
Sørg også for, at de skifter blomster i hallen. De står og hænger.
Godmorgen, Edith. Jeg ville ikke forskrække dig.
- Vil du sørge for friske blomster? - De her er fra i morges, frue.
Mr. Patterson vil gerne have dem skiftet ud. Måske til nogle hvide?
Hvide blomster er til bryllupper og begravelser, siger mr. Patterson.
Min hårbørste er væk. Den, min mor gav mig.
- Du har vel forlagt den. - Den var heri morges.
- Mine ting bliver ved at forsvinde. - Det er jo bare en hårbørste.
Jeg gør mit bedste, men jeg tror ikke, tjenestefolkene kan lide mig.
Du har for meget tid.
Når huset er fyldt med børn, -
- får du ikke tid til at bekymre dig om, hvad de ansatte tænker.
- Var du så hos lægen i dag? - Ja.
Og?
- Hvordan skal jeg få det sagt? - Er du gravid?
Nej. Jeg er gået over tiden, fordi jeg er nervøs.
Han tager nogle prøver. Jeg er sikkert gravid om en måned.
Det har han sagt et halvt år nu.
Jeg vil også gerne have et barn.
- Jeg sover i det andet soveværelse. - Du må ikke gå. Jeg har brug for dig.
Jeg skal ringe til udlandet. Vi tales ved i morgen.
Mrs. Patterson har hovedpine, så jeg tager mit gamle værelse.
- Jeg slår sengen ud, sir. - Tak.
TRE MÅNEDER SENERE
Så er vi der, frue. Mange tak.
- Jeg vil godt overraske min mand. - Brigitte Sanders, den nye sekretær.
Malcolm taler så pænt om Dem. De taler fem forskellige sprog.
Det er rigtigt. Kom med. Har De en overraskelse, siger De?
Kom ind.
- Marielle? - Jeg måtte bare fortælle dig det.
- Jeg er gravid. - Er du sikker?
Jeg har aldrig været så lykkelig.
- Hvad er det? - Noget, jeg har gemt.
Affektionsværdi? Det håber jeg også, det her får.
Det behøver du ikke. Jeg glæder mig lige så meget som dig.
- Jeg har ventet på ham hele livet. - Hvad nu, hvis det er en pige?
Så får vi nogle flere. De har anholdt ham, der bortførte Lindbergh-babyen.
- Hvad er der galt? - Jeg bliver så...
Du må ikke blive så oprevet.
Hvad skal vores barn hedde? Lad os håbe, han får dine øjne.
Jeg har en overraskelse til. Jeg har ansat en barnepige.
- Allerede? - Så kan hun lære huset at kende.
- Hvorfor har du ikke spurgt mig? - Jeg ville ikke bebyrde dig med det.
- Jeg ordner børneværelset i morgen. - Det har jeg allerede gjort.
Det er rart at træffe Dem.
Vi er glade for, De er her. Haverford viser Dem til Deres værelse.
- Hun er ikke særlig venlig. - Mrs. Griffin har gode anbefalinger.
- Jeg kan passe barnet selv. - Hvad med din hovedpine?
Jeg får en ny slags medicin nu.
Du behøver hvile, og barnet kræver konstant pasning.
Hvad er der galt? Får du hovedpine nu?
Jeg har set det før. Nogle bliver vanvittige ved udsigten til smerte.
Mrs. Patterson har ikke nogen høj smertetærskel.
Det er jeg klar over, mrs. Griffin.
Tak.
- Har du set ham? - Det kan du tro.
Han er så smuk. Han ligner dig på en prik.
- Hvor er han? - På børneafdelingen. Han sover.
Han skal herind. Jeg vil kigge på ham hele tiden.
Fik jeg sagt, at det er den lykkeligste dag i mit liv?
Den er smuk.
Du er smuk.
Du er den sødeste dreng i verden. Jeg elsker dig.
Jeg ved ikke, hvad jeg ville gøre, hvis jeg mistede dig.
Det er sengetid, mrs. Patterson.
Sådan. Dygtig dreng. Nu skal du sove.
Sådan. Det var flot.
Du skal nok få din kanin. Mor kommer igen i morgen.
Værsgo. Godnat, Theodore.
Jeg kan godt lide at se ham sove.
Jeg hørte det, De sagde, om at miste ham.
- Det er ikke sundt at tænke på tab. - Selvfølgelig ikke.
- Fødselsdagsbarnet først, Teddy. - Jamen de står i kø.
- Du må ikke presse ham. - Nogen skal jo gøre det.
Du skal ikke være bange. Du skal ikke stå her hos mor. Vær en stor dreng.
Nu går du med far over og sætter halen på æslet.
Så er det Teddy.
Drej så rundt.
Lige frem. Lidt højere.
Til højre. Til højre! Til den anden side!
Lige der. Teddy klarede det.
- Var det en sjov fødselsdag? - Ja. Fortæl mig en historie.
Der var engang en flot prins, der boede i et fint slot på et bjerg.
- Jeg glæder mig til at se hans ansigt. - Når du at blive færdig?
Der er ingen undskyldning for ikke at blive det.
Standser du lige toget?
Er jeg så forfærdelig en hustru?
Jeg troede, det ville blive anderledes, når vi fik Teddy.
Det blev det ikke. Du har fået det værre, ikke bedre.
Jeg havde mareridt i nat, men du var væk.
Jeg arbejdede hernede. Hvad drømte du, min skat?
- Noget, der skete for ni år siden. - Behøver du leve i fortiden?
Har jeg ikke givet dig alt?
Få dr. Chandler til at give dig noget stærkere.
- Det handler ikke om min hovedpine. - Jeg vil gerne have den her færdig.
Kan vitale om det senere?
Naturligvis.
Tilgiv mig, Gud.
Marielle ...!
- Hvad laver du her? - Jeg tænder altid et lys på årsdagen.
Jeg blev døbt her. Det blev du sikkert også.
- Hvor længe har du været her? - Tre uger. Min far har været syg.
- Jeg har kæmpet i Spanien. - Det tænkte jeg nok.
Jeg har jo ikke mere at miste.
- Hvad med dig? - Jeg er gift.
- En, jeg kender? - Malcolm Patterson.
Jeg kender navnet.
- Er du lykkelig? - Jeg har fået fred med mig selv.
Hvad laver du så her på årsdagen for vores søns død?
- Jeg må gå. - Lad være. Undskyld.
Efter alle de år, kan vi ikke... Jeg kan ikke bare lade dig gå.
Lad os tale sammen bare et par minutter til.
Malcolm Patterson...
- Elsker du ham? - Han er jo min mand.
Jeg elsker dig.
Jeg vil altid elske dig.
- Kan vi ses igen? - Nej, det går ikke.
Mor! Du dufter så godt.
- Hvordan har min prins det? - Fint, mrs. Patterson.
- Mr. Patterson vil tale med Dem. - Tak.
- Du må ikke gå, mor. - Vi føjer ikke et pylret barn, vel?
- Jeg kommer og bader dig. - Det behøver De ikke.
- Kys mor godnat. I ses i morgen. - Jeg vil have hende nu.
- Vi får ikke altid vores vilje, vel? - Lidt. Jeg kommer og bader dig.
Og i morgen tager vi i parken.
Det er vigtigt at være konsekvent, når man former et barn.
Det er også vigtigt, at barnet ser sin mor.
- Noch eine Unterschrift hier, bitte. - Ja, so.
- Bitte, schicken Sie Blumen. - Ja, natürlich.
Du ville tale med mig, Malcolm. Goddag, Brigitte.
Jeg går nu. Hav en dejlig aften, mrs. Patterson.
Jeg håber, du kan lide den. Det er noget ganske særligt til i aften.
- Festen hos den tyske ambassadør. - Den er smuk. Tak.
- Kan du ikke lide kjolen? - Den er smuk.
Jeg har forsømt dig på det sidste, men vi må prøve at enes.
Du og Teddy er hele mit liv.
Marielle.
Du bliver meget smuk i aften.
- En dag skal vi til Europa. - Jeg vil til London.
Mrs. Griffin siger, England er bedst. Briggy siger, Tyskland er bedre.
- Har du nogensinde været der? - Ja, forlænge siden.
Vent her.
- Far siger, vi skal se Snehvide i dag. - I morgen. I dag er far ikke hjemme.
- Hvad laver du her? - Hvem er det?
Teddy Patterson, min søn. Det er Charles Delauney, en gammel ven.
- Ham sagde du ikke noget om i går. - Det havde ikke været rimeligt.
- Er det rimeligt nu? - Det skal vi ikke diskutere nu.
Du har et barn. Hvad har jeg?
Ingenting! Du har et liv, en mand, et barn, så hvorfor skulle du?
- Kom, mor. - Jeg er ked af at skræmme ham.
Det bør du også være.
Farvel, Charles.
- Hold op. Du skræmmer ham. - Det giver jeg pokker i.
- Han burde være min. - Giv nu slip, Charles.
Jeg tager tilbage til Europa. Tag med.
- Det ved du, jeg aldrig ville gøre. - Du kunne, hvis du ville.
Jeg vil ikke. Det er forbi, Charles. Det, vi havde, døde, da Andre døde.
Det bliver aldrig forbi for mig.
Hvis Teddy forsvandt, ville du så ikke gøre altfor at finde ham?
- Du må ikke gøre det der. - Vil du med ud på en lille rejse?
- Kunne Teddy lide at være i parken? - Ja.
- Jeg hørte noget. Jeg går derop. - Er Edith der ikke?
- Jo. - Er det klogt at rende ind og ud?
- Han bliver bange for det mindste. - Ja, ja. Kommer du hjem i morgen?
Nej, først tirsdag. Sig til Teddy, at de stadig viser Snehvide.
Godnat.
Nej! Nej!
- Hvad fik Dem til at gå derop? - Jeg hørte en lyd.
- Hvad havde Teddy på? - En blå pyjamas.
Jeg havde selv broderet et lille tog på kraven.
Taylor fra FBI. Bortførelser. Hvordan er de kommet ind?
- Via en stige til et åbent vindue. - Noget ud over det sædvanlige?
Pigen og chaufføren byttede vagt med barnepigen, men de har ikke drengen.
- Er det moderen? - Ja.
Ifølge personalet er hun uligevægtig. Manden er på vej fra Washington.
- Hvordan har han taget det? - Han græd som pisket.
Mr. Patterson bad mig gå herhen. Hvad kan jeg gøre?
- Hvem er det? - Det ved jeg ikke.
Vi tager pigen og chaufføren først.
- Hvorfor byttede De vagter? - Er det ikke lige meget?
De ved det allerede. Hun bad mig få den renset.
- Det ville jeg også gøre, efter at... - Hun lånte fruens kjole.
Hun er ikke selv nogen engel. Jeg har set hende og elskeren to gange.
Spørg, hvem hun kyssede i kirken og var sammen med i parken.
- Kendte De ham? - Næ. Han himlede op.
Han var ret voldsom. Det så nu ikke ud til at genere hende.
- Er der nogen mistænkte? - Har De hørt fra bortføreren?
Hvad skete der? Hvor var Haverford. Hvor var Edith?
- Det var den lyd, jeg hørte. - Du skulle være gået derop.
Jeg troede, du var hysterisk oven på Lindbergh-sagen. Det er min skyld.
Jeg går nu.
Mr. Taylor leder efterforskningen. Det er min hustru, Marielle.
- Ved Edith og Patrick noget? - De siger, de har været ude at danse.
Lindbergh-babyen blev slået ihjel samme aften.
Jeg ved, De er rystet, men jeg vil gerne spørge Dem om et par ting.
Er De rar at gå ud?
- Vi har ingen hemmeligheder. - Hvad vil De vide?
Deres chauffør har set dem skændes med en mand i Central Park.
- Det var min eksmand. - Hvad?
- Han bor normalt i Europa. - Hvad laver han i New York?
- Er han kommet for at se dig? - Nej, hans far er syg.
- Har han fulgt efter eller truet Dem? - Han fulgte efter mig til parken.
- Han blev vred, da han så Teddy. - Hvorfor?
Charles og jeg... havde en lille dreng, der hed Andre.
Hvad?
- Han døde, da han var fire år. - Hvordan døde han?
Han druknede.
Vi var på ferie i Schweiz, og han legede med en bold ved en sø.
- Hvor var du? - Jeg kiggede bare væk et øjeblik.
Charles og jeg blev skilt. Det er syv år siden.
Jeg så ham først igen i kirken for to dage siden.
Det var årsdagen forandres død, men det var et tilfælde.
- Skal jeg tro på det? - Er De sikker?
Jeg skulle have fortalt ham om Teddy.
Da han så ham, blev han vred, fordi jeg havde et barn.
Truede han Dem?
Han bad mig rejse væk med ham. Han sagde:
"Hvis du mistede en, du elskede, -
- ville du så ikke gøre alt for at finde ham?"
- Men det var ikke en trussel. - Hvordan kan du sige det?
Du har bragt en psykopat ind i mit og vores søns liv. Han stjal ham!
Jeg kender ham. Han ville aldrig gøre et barn fortræd.
- Jeg troede også, jeg kendte dig. - Lad være, Malcolm.
Jeg tilgiver dig aldrig.
Det mente han ikke. Han er rædselsslagen.
Vil De ikke nok finde min søn?
Mr. Taylor, Der er noget, De skal høre.
Han lover mig så 300 dollars, hvis jeg inviterer Edith ud 14. december.
- Genkendte De stemmen i telefonen? - Skal Delauneys hjem ikke ransages?
Han vidste ikke, at Teddy fandtes. Han kan ikke have ringet.
- Måske har han forfulgt dig i årevis. - Det kan også have været en anden.
- Prøv at få sovet lidt. - Sir...
Et barn kan ikke bare forsvinde i den blå luft.
- Det model-tog rumsterer rundt... - Vi må tænke positivt.
Teddy er tilbage inden jul.
Jeg er frygtelig ked af i morges. Jeg fattede ikke, at du har fortiet det.
Du har aldrig villet høre om min fortid.
Det har været et rent mareridt.
- Hvad skal vi gøre? - Alt, uanset hvad.
Jeg vil gøre altfor at finde Teddy.
- Hvorfor forlanger de ikke løsesum? - Delauney er ikke ude efter penge.
Det er ikke Charles.
Du kender ham lige så godt, som jeg kendte dig.
Undskyld. Det sidste, jeg ønsker, er at lade det gå ud over dig.
Vi har fået en ransagningskendelse på Delauneys lejlighed. Vi tales ved.
Godmorgen, sir.
John Taylor fra FBI.
- Hvad skylder jeg fornøjelsen? - Læser De ikke aviser?
Jeg har haft andet at tænke på.
Jeg har en ransagningskendelse.
- Værsgo. Hvad leder De efter? - Du tager stuen, du går ovenpå.
- Ja, det var den, Teddy havde på. - Hvad har han gjort ved ham?
Hvis Delauneys motiv var vrede eller hævn, er det muligt...
- Han har ikke slået ham ihjel. - Kan du ikke høre?
Det er en hævnakt. Hans egen søn er død, og det er min også.
Vær stærk.
Jeg er på stationen, hvis De vil tale med mig.
Det må bare være så forfærdeligt. Er der slet ikke noget, jeg kan gøre?
Jo.
- Det er ikke mig. - Hvorfor lå pyjamassen i din kælder?
- Nogen har lagt den der. - Hvem?
- Det er den eneste forklaring... - Jeg vil gerne tro på dig.
Men jeg husker den dag, hvor du gik amok. Den dag, Andre døde.
Jeg ville give mit liv for at gøre det om.
Jeg har været voldsom, men jeg ville aldrig gøre et barn fortræd.
- Heller ikke når du drikker? - Nej.
- Hvordan kan jeg gøre det godt igen? - Ved at fortælle politiet alt.
- Har du fjender, der vil skade dig? - Ikke så vidt jeg ved.
Tænk grundigt efter.
Jeg vil gøre altfor at hjælpe.
- Så er tiden gået. - Jeg må hellere gå.
- Tror du på mig? - Jeg vil gerne.
- Hvad vil De? - Redde Dem fra journalisterne.
- Vi tager bagvejen. - Hvem har ringet til journalisterne?
Nogen i Deres hjem er ude efter Dem.
- Charles siger, det ikke er ham. - Havde De ventet en tilståelse?
- Han har kun forvoldt Dem smerte. - Det passer ikke.
Vi elskede hinanden. De ved ikke, hvordan han var.
- Hold Dem alligevel fra ham. - Jeg er nødt til at gøre noget.
Det forstår jeg. Jeg har også børn.
Jennifer er 14, Matthew 11 . Jeg er skilt, men jeg ser dem så tit som muligt.
- Andre ville have været 11 . - De elsker at gå i biografen.
Teddy skulle have set Snehvide dagen efter...
Du kunne ikke have forhindret det.
Det er spild af energi at bebrejde dig selv noget.
Mrs. Patterson! Bare et billede.
Skat.
Det er den vej.
WILLIAM PALMER ADVOKAT
- Truede Delauney med bortførelse? - Ja, men...
Bare ja eller nej. Forsvaret vil bare udnytte eventuelle detaljer.
Jeg troede, jeg skulle fortælle sandheden og hele sandheden.
- Jeg beder chaufføren køre dig hjem. - Jeg vil gerne blive.
- Jeg vil gerne tale med Bill alene. - Udmærket.
Nævningene skulle nødig se, at hun tror, at Charles er uskyldig.
- Hvad kan vi gøre ved det? - Bringe hende i den største miskredit.
Gør det.
- Mr. John Taylor er her. - Tak, Haverford.
Jeg ville bare se, hvordan du havde det aftenen før retssagen.
Det er jeg glad for.
- Hvorfor er Malcolm her ikke? - Han har givet helt op.
Hvordan det?
Den modeljernbane, han havde lavet til Teddy, har han bare foræret væk.
Han tror ikke, Teddy kommer tilbage. Han tror, han er død.
Jeg ville ønske, jeg kunne hjælpe dig.
Jeg vil bare have Teddy tilbage. Jeg savner ham.
Du skulle ikke stå alene med det.
Du er stærk og tapper, men det her sønderriver din sjæl.
Jeg kan kun tænke på Teddy. Jeg føler kun smerten ved savnet.
Det ved jeg godt. Du skal bare vide, at jeg tænker på dig.
Tak, fordi du er min ven.
Mrs. Patterson, kender De tiltalte?
Vi blev gift i Paris i 1926 og skilt i 1932.
- Hvorfor? - Vi mistede vores søn.
- Hvor var De, da De blev skilt? - På et hospital i Schweiz.
- Var De syg? - Jeg brød sammen, da Andre døde.
Var det et traumatisk dødsfald? Havde han været syg længe?
- Han druknede. - Var De ansvarlig?
Anklageren antyder, at vidnet er skyld i barnets død.
- Mrs. Patterson er ikke anklaget. - Taget til følge. Ikke så nidkær.
Undskyld. Så spørger jeg på en anden måde.
- Gav mr. Delauney Dem skylden? - De beder vidnet gætte.
Jeg tillader spørgsmålet. Det kan være vigtigt.
Jeg gentager spørgsmålet. Gav tiltalte Dem skylden for barnets død?
Ja, men det er længe siden.
- Har De haft et forhold siden? - Nej.
Jeg mødte ham i kirken på årsdagen for vores søns død og senere i parken.
- Var han glad for at se Teddy? - Nej.
- Truede han Dem? - Ja, men det var utilsigtet.
Bad han Dem tage med, hvis han tog nogen, De elskede?
Han spurgte, om jeg ville gøre alt for at finde personen.
- Så han på Teddy? - Ja, men det var ikke sådan ment.
- Hvornår blev Deres søn bortført? - Samme aften.
Tak, mrs. Patterson. Vidnet er Deres.
- Forsvaret indkalder vidnet senere. - Vi holder pause til klokken to.
De må gerne gå ned.
Det skal nok gå.
Undskyld, hvis jeg var lidt hård. En retssag er en krig. Der er altid ofre.
Har du lige tid?
Malcolm har kendt til din fortid, siden dengang du ikke kunne blive gravid.
Han hyrede en privatdetektiv. Fyren har udtalt sig under ed.
- Du så selv, hvor chokeret han var. - Det var påtaget. Skuespil.
Men hvorfor?
Spørg ham.
Pas på Tom. Han er dygtig.
- Hvorfor har du løjet? - Vi skal gennemgå min forklaring.
Jeg henter lige noget kaffe.
- Har jeg løjet? - Du vidste alt om Andre og Charles.
Jeg måtte da undersøge, hvorfor du ikke kunne skænke mig et barn.
Du spillede overrasket, da jeg fortalte det hele. Hvorfor?
- For at spare dig for skammen. - Jeg skammer mig ikke over mig selv.
Det burde du gøre. Det er din skyld, at den usling har taget Teddy.
- Når Teddy er tilbage, går vi fra dig. - Nej, Marielle. Du går.
Kommer Teddy tilbage, bliver han hos mig. Min søn skal du ikke slå ihjel.
- Har De andre børn, mr. Patterson? - Nej, Theodore var...er den eneste.
Hvis han er død, hvordan kan det så beskrives?
- Som et knusende slag. - Deres kone blev også næsten knust.
- Skulle det være anderledes? - Det må have været svært.
- Er Deres kone med, når De rejser? - Hun har som oftest hovedpine.
- De rejser altså alene. - Min sekretær er af og til med.
- Har De et forhold til hende? - Hvabehar?
- Har De et forhold til hende? - Da ikke til en af mine ansatte.
- Var Deres kone ikke ansat hos Dem? - Jo.
Javel.
- Hvor bor miss Sanders? - Ved Park Avenue, tror jeg.
Er der ikke otte værelser med spisestue, kontor, -
-to soveværelser, to garderoberum, to badeværelser og en stor stue?
Hvad fører det her til?
Mr. Pattersons regnskab viser, at han betaler miss Sanders' lejlighed.
Miss Sanders forlod Tyskland for at arbejde for mig.
Lejligheden er kompensation herfor, og Skattevæsenet ved besked.
Portneren kan bevidne, at mr. Patterson ofte overnatter.
Min kone ved, jeg ofte arbejder om natten.
- Jeg ringer tit til Tyskland. - Har De ikke telefon derhjemme?
Jo, men miss Sanders er uddannet sekretær, det er min kone ikke.
Mr. Patterson, -
- vi har kvitteringer, der viser, -
- at de har købt en halskæde, en minkpels -
- og talrige trusser, hofteholdere og korsetter til miss Sanders.
Indgik det også som kompensation i ansættelsesforholdet?
Hvad var det i givet fald for et ansættelsesforhold?
- Hvor vover De? - Protest. Det er ganske irrelevant.
- Hvor vover De snage i mit privatliv? - Malcolm Patterson er ikke anklaget.
Det er hans kone heller ikke.
Mr. Palmer vil have nævningene til at tro, at hun stod i forhold til min klient.
- Det var hans motiv til bortførelsen. - Det samme må gælde miss Sanders.
Så er det godt. Jeg tillader spørgsmålet. Fortsæt.
Havde De et forhold til miss Sanders?
- Jeg kan forklare det hele... - Ja, undertøjet måske.
Men hvad med besøgene på fertilitetsklinikken eller de...
...kunstfotografier, jeg kan fremlægge som bevismateriale?
Jeg spørger igen. Havde De et forhold til miss Sanders?
Det er ikke bare en snusket affære.
Jeg elsker hende højt.
Tak. Ikke flere spørgsmål.
De må godt gå ned, mr. Patterson.
- Jeg kunne ikke sige det før. - Hvor længe har du vidst det?
Et par måneder. Vi fik ham skygget.
- Er jeg også blevet skygget? - Ja.
Indtil tidligere på ugen.
Hvis du ville vide noget, hvorfor spurgte du så ikke bare?
Det gør jeg så.
- Føler du stadig noget for Charles? - Nej, det er forbi.
Jeg holder af ham som en ven, ikke andet.
Du er meget trofast mod dine venner.
Charles' advokat gør det godt, men sæt, det ikke er nok.
- Problemet er den pyjamas. - Charles mener, nogen har lagt den.
- Hvem hader ham så meget? - Ingen anelse.
Han har jo været væk i mange år.
Der kan stå professionelle bag, men de sædvanlige spor fører ingen vegne.
Men der er intet, der er normalt i denne sag.
- Ingen viste mrs. Patterson respekt. - Det er korrekt, sir.
Er hun, som det antydes, uansvarlig, svag og blottet for gode egenskaber?
Nej, sir. Hun er et af de bedste mennesker, jeg har kendt.
Hvorfor så denne mangel på respekt?
Mr. Patterson lod os tidligt forstå, at hun var lidt til en side.
Ja tak.
Han sov oftest hos mig. Marielle havde som regel hovedpine.
Var De ikke vred over kun at få tildelt rollen som elskerinde?
Han foragtede hende.
- Hvorfor forlod han hende ikke? - Jeg var ufrugtbar. Det var hun ikke.
Men hun var jo evigheder om at blive gravid.
Havde Malcolm forladt Marielle, hvis hun ikke havde fået et barn?
Barnet er væk, og Malcolm vil forlade hende. Det er jo bekvemt for Dem.
- Protest. - Taget til følge. Fat Dem i korthed.
- Ville Malcolm forlade Marielle? - Det sagde han ikke.
Men jeg elskede Teddy, som var han min egen. Jeg ville aldrig skade ham.
Tak.
Ud med dig! Lad mig være i fred.
Det skal jeg nok. Jeg giftede mig kun med dig for at få Teddy.
- Nu har din eksmand slået ham ihjel. - Hvordan kan du vide, han er død?
Hvis han er i live, -
- ville nogen dommer så give dig forældremyndigheden?
- Jeg vil kæmpe med næb og kløer. - Det ville være dit livs fejltagelse.
Mit livs største fejltagelse var, at jeg giftede mig med dig.
Tak.
Mine folk har fundet ud af noget. Skal du og Malcolm noget de næste uger?
- Kun i skilsmisseretten. - Ingen lille forsoningsrejse?
Nej, aldrig. Tror du, jeg ville tage ham tilbage?
Nej, det tror jeg ikke.
Vi har tjekket hans rejseplaner.
- Han er muligvis på vej til Tyskland. - Han elsker Tyskland.
- Har han ændret adfærd? - Han er meget hjemme.
- Men vi taler ikke sammen. - Er der forsvundet noget?
Teddys kanin, men den dukker vel op. Den betød kun noget for ham og mig.
- Ved du, at han har solgt stålværket? - Han er ligeglad med alting.
- Han har stadig rederiet. - Noget vil han vel kunne kontrollere.
Alles ist gut hier. Alles klappt hier, Konsul.
Ja. Wiedersehen.
Vi er så tæt på nu. Det er snart overstået. Kan han ikke vente lidt?
- De ved ikke, hvor alvorligt det er. - Jeg tør ikke tage nogen chancer.
- De risikerer, at garantien forsvinder. - Men hvad skal jeg gøre?
Han må se Dem, inden det er for sent.
I mellemtiden, så giv ham den.
FBI-agent John Taylor. Må vi se os lidt omkring?
- Lad os komme væk. - Javel, sir.
De skal have en retskendelse, hvis De vil ransage skibet, sir.
Vi kommer tilbage.
Ærede nævninge.
Charles Delauney havde alt, men det var ikke nok.
Han vendte familien og landet ryggen og tog til Spanien -
-for at kæmpe for kommunismen.
Hr. kaptajn.
- Hvad laver den i en af kahytterne? - Jeg har aldrig set den før.
- Hvor er drengen? - Hvad taler De om?
Bortførelse giver dødsstraf. De kan ende i den elektriske stol.
- Man kan ikke bortføre sit eget barn. - Tilhører den Deres søn?
Forældrene bad mig passe barnet. De er udsat for politisk chikane.
- Forældrene? - Ja, både moderen og faderen.
Anklageren har ikke kunnet bevise, -
- at Charles Delauney er skyldig.
Der er sket et gennembrud i sagen. Kan vi gå ind på Deres kontor?
Vi holder et kvarters pause.
Hvad er der sket?
Han er død! Han er død, ikke?
Forsvaret har indkaldt et vidne uden for listen.
- Navn og beskæftigelse, tak. - Arthur Kohl, kaptajn på Grieswald.
Kan De bevidne, at ægteparret Patterson bad Dem gemme deres søn?
Ja, de bad mig passe på drengen.
Kan De udpege dem?
Der er mr. Patterson.
Og der er mrs. Patterson, med den røde hat.
- Jeg har aldrig før set den mand. - Sæt Dem ned, mr. Patterson.
Alle, undtagen miss Sanders og mr. Patterson forlader lokalet.
Mrs. Patterson, jeg vil godt tale med Dem på mit kontor.
Alle bedes forlade lokalet.
Mor!
Teddy, lille skat!
Lille skat, lad mig se på dig.
De sagde, du var død.
Har du det godt? Hvor har du været?
I et stort hus. Far sagde, jeg skulle gemme mig, ellers døde jeg også.
Rart at møde dig, Theodore. Vi har ledt efter dig rigtig længe.
Teddy!
Gudskelov, han lever.
Gudskelov, I fandt ham. Dav, min dreng.
De stod bag. De fik ham bortført, og De fik anbragt pyjamassen.
Det er absurd. De inddrager en uskyldig. Kom over til far.
De får rig lejlighed til at forsvare Dem i retten.
Hvorfor?
Du havde aldrig givet ham fra dig. Du havde fået ham, trods din fortid.
Du kan ikke tage vare på nogen.
- Du fortjener alt det værste. - Far elsker dig.
- Kan han ikke sigtes for bortførelse? - Af min egen søn? Næppe.
Han har ret. Desværre.
- De er åbenbart uskyldig. - Jeg begærer sigtelsen frafaldet.
De bliver løsladt, mens sagen efterforskes.
Mr. Patterson, De må tilkalde en advokat, men De skal blive her.
Politiet og FBI vil tale med Dem.
- Du er fri. Hvad skal du nu? - Gøre rent bord.
Jeg er glad for, han er tilbage.
Jeg vil altid elske dig.
Jeg er der, hvis du har brug for mig.
Gå forsigtigt, master Teddy. Mor er ude ved bilen.
- Jeg er ikke med. - Brigitte kunne ikke få børn.
- De ville tage ham med til Tyskland. - Hvorfor sendte de ham ikke af sted?
Han syntes, han var for lille, så han ville vente, til Charles var dømt.
Sin slette karakter til trods var Malcolm en god far.
Han gemte Teddy i en stor villa. Han savnede kun sin mor.
- Så han var i Virginia hele tiden? - Ja, men han nægtede at spise.
Malcolm mente, det ville hjælpe, hvis han så ham.
De kunne ikke sejle, før sagen var afsluttet. Du gav mig faktisk et spor.
Du sagde, kaninen var væk. Malcolm gav ham den som trøst.
Men Teddy tabte den i en kahyt.
- Hvad bliver Malcolm anklaget for? - Ikke for bortførelse.
Vi må holde os til ulovlige aftaler og sammensværgelse.
- Skal jeg vidne imod ham? - Ja. Skræmmer det dig?
Ikke mere.
Må jeg sidde her hos dig og kaninen? Tak.
Er du bange for at skulle til Vermont? Det skal du ikke være.
Uanset hvad, så er vi sammen. Bare os to og kaninen.
Vi får det dejligt. Vi får heste og høns og hunde. Det bliver et herligt liv.
- Og kaniner? - Hvorfor ikke?
- Ved far, hvor vier henne? - Ja, men han skal være længe væk.
Han vil altid være din far, men vi skal ikke være gift mere.
Jeg elsker dig med hud og hår, og jeg svigter dig aldrig.
- Jeg elsker dig, mor. - Jeg elsker også dig.
Mr. John Taylor, frue.
- Se, hvem der vil sige farvel. - Goddag, unge mand.
- I skal vist rigtig ud på eventyr. - Vi skal til Vermont.
- Vi vil lidt ud på landet. - Det lyder godt. Hvordan har du det?
- Jeg er stadig lidt rystet. - Det er forståeligt nok.
Kan jeg gøre noget for jer, mens I er væk? Skal jeg sende noget?
Et brev. Du må gerne skrive.
- Jeg vil ikke miste dig, Marielle. - Det gør du heller ikke.
- Jeg har bare brug for lidt tid. - Jeg tænkte Du og Teddy
Jeg kunne måske besøge jer om et stykke tid.
Når du er klar.
Hent din jakke, lille skat.
Tak.